Mannen i høyborgen
Det er ingen vits i å gjemme seg, frøken.
Jeg finner deg.
Faen!
Kom igjen.
Hvor er lastebilen?
Jeg vet ikke. Kom igjen.
Pokker, jeg glemte pistolen i lastebilen.
Hvilken vei?
Hvor ble det av dem?
Hva gjør han?
Jeg tror han hjelper oss.
Jeg flyttet dem på baksiden.
Hvorfor hjelper du oss?
Fordi han er en jævla galning. Hvorfor ellers?
Dere bør komme dere vekk herfra før han kommer tilbake.
Vi drar, men vi må snakke med noen først.
Lemuel Washington.
Dineren er stengt.
Ja, jeg ser det. Vet du hvor han bor?
SE! HØR! VELKOMMEN!
KRONPRINSEN OG PRINSESSEN
Vi må snakke, Frank.
Jeg har ikke noe å si.
Hva med å fortelle meg hva du gjør med en pistol?
Demp deg, for pokker.
Den er til beskyttelse.
Beskyttelse?
Kan du klandre meg? Etter det som skjedde?
Vet du hva japsene vil gjøre hvis de tar deg med en pistol?
Ed, hør her. Jeg må gjøre noe. Skjønner du?
Jeg kan ikke la være å gjøre noe.
Du kan ikke gjøre noe.
Bortsett fra å akseptere det.
Aksepter det eller bli drept.
Frank?
Hva er det?
Du skal vel ikke gjøre noe dumt?
Nei.
Hva da? Hva er det? Er det hevn?
Skal du skyte den politimannen som drepte Laura og barna?
Ok, Ed. Jeg er sliten.
- Jeg er veldig sliten. - Jeg...
Gå hjem. Bare gå hjem!
Kom igjen. Ut.
Kom igjen, gå vekk.
Ed, gå!
Pokker. Du skal vel ikke skyte...
- Er du gal? - Gå. Dra, for faen!
Prinsen hadde ikke noe å gjøre med det som skjedde med Laura.
Dreper du en politimann, vil 1000 erstatte ham.
Dreper du prinsen deres, guden deres,
stikker du en påle rett gjennom hjertene deres.
Gjør du det, er livet ditt over.
Det er allerede over.
Hva med Juliana?
Juliana?
Hun...
Hun forlot meg. Hun er borte.
Nei, Frank, det er ikke sant.
Jules elsker deg, og det vet du.
Samme hva som skjedde, vil hun komme tilbake hit.
Og hun vil stille opp for deg, akkurat slik du gjorde det for henne
da hun trengte deg.
Nei.
Frank, ikke gi opp.
Lov meg at du ikke gir opp.
Lov meg det.
Greit.
Jeg skal kvitte meg med pistolen.
Jeg vet ikke hvor jeg skulle finne kuler til den uansett.
Ok, bra. Kan du ikke gi meg den? Jeg skal gjøre det.
Nei.
Jeg skal ta meg av det.
Du, jeg lover.
Ok.
Hei.
Jeg liker dokka di.
Hva heter hun?
Annie.
Annie. Det er min mors navn.
Barn, kom inn.
Hva pokker gjør dere her?
- Vi må snakke med deg. - Hvordan vet dere hvor jeg bor?
Vi kom for å advare deg.
Advare meg mot hva?
Vi fant navnet ditt på en liste.
Rett under søstera mi sitt.
Denne jævelen blir ved lastebilen.
Du blir med inn.
Vent litt.
Det er ok.
Vennen?
Ta med barna opp.
Det er ok.
Greit, gå.
Sett deg.
Heter søstera di Trudy Walter?
Hun skulle gi deg filmen.
De skjøt henne.
Og jeg tok hennes plass.
Hva heter du?
Juliana.
Juliana Crain.
Vi var halvsøstre.
Og du så navnet mitt på en slags liste?
Ja, det var en mann på dineren, han som lagde papirdyr.
Og da ingen andre kontaktet meg, trodde jeg han var kontakten min.
Han prøvde å drepe meg.
Det endte opp motsatt.
Hvor er liket?
I elva.
Vi senket det.
Du og han?
Vi fant en kvinne som denne mannen hadde torturert.
Kjente du henne?
Hun...
Hun het Linda.
Hun forsvant for noen dager siden.
Hun må ha gitt ham listen med navn.
Alle var krysset av.
Bortsett fra søstera mi sitt og ditt.
Vi er døde.
Kanskje ikke.
Ingen har sett listen bortsett fra oss.
Du var min søsters kontakt, Lem, og du sa det ikke til meg.
Jeg stolte ikke på deg.
Jeg stoler faen ikke på ham.
Har du sett filmene?
Det er ikke min jobb å se dem.
Jeg bare leverer dem videre.
Da vet du ikke hva de betyr.
Jeg vet bare at de bidrar til å drepe nazister.
Nå gir du meg den pokkers filmen
og kommer deg ut av huset mitt.
Jeg gir deg ikke filmen.
Ikke nå lenger.
Jeg gir den til mannen du gir den til.
Det er ikke slik det fungerer.
Jeg er ikke her for å drepe nazister.
Jeg er her fordi jeg trenger svar.
Og jeg drar ikke før jeg får dem.
Hvem er det, Lem?
Hvem er det du gir filmene til?
Nå?
I morgen tidlig, Spirit Alley-stien.
Hva er det der?
Han skal ta meg med for å møte mannen han skal gi filmen til.
Hvem er det?
Mannen i høyborgen.
Hallo?
Det er meg, obergruppenführer.
Joe, det er to timer senere...
Jeg vet det.
Men jeg har fått kontakt med en i motstandsbevegelsen.
John.
Kan du vente, Joe?
Ok, Helen.
Så denne kontakten.
Spurte han om filmen?
Nei, jeg sa til ham at jeg bare gir den til hans overordnede.
Du har vel ikke et navn?
Han sa det er Mannen i høyborgen.
Mannen i høyborgen?
Ja.
Du må gå veldig forsiktig fram, Joe.
Det er svært farlige menn du har med å gjøre.
Jeg forstår.
Nei, du tror du forstår.
Jeg vet at du er veldig motivert, Joe,
men du er ung, og du lider av uvitenhetens arroganse.
Ja vel.
Så hva er mine ordrer?
Hvis jeg møter Mannen i høyborgen, skal jeg gi ham filmen?
Nei.
Du legger igjen filmen i lastebilen.
Jeg vet at dette blir vanskelig å høre, Joe,
men hvis du tas med til Mannen i høyborgen,
vil jeg at du skal sette en kule i pannen på ham.
Selv om det koster deg ditt liv.
Er du forberedt på å gjøre det, Joe?
Ja, obergruppenführer.
Når skal dette møtet finne sted?
I morgen tidlig.
Da venter jeg på at du ringer.
Hvis jeg ikke hører fra deg, Joe,
samme hva som skjedde,
vil du få en helts begravelse.
En ærefull en.
Takk.
Heil Hitler.
DEN JAPANSKE KEISERRESIDENS SAN FRANSISCO
Deres Høyheter,
handelsminister Tagomi er her for å snakke med dere.
Deres Høyheter, tilgi meg.
Beklager forstyrrelsen.
Ah, Tagomi.
Nei, bli, handelsminister.
Jeg må øve på talen.
Tagomi-san...
Sett deg, er du snill.
Jeg trenger din veiledning, Tagomi-san.
Min ektemann er bekymret.
Han frykter at vår kontroll over keiserriket svekkes.
Jeg har hørt disse bekymringene uttrykt av andre, Deres Høyhet.
Selvfølgelig.
Du snakker med folk fra mange nasjoner i jobben din.
Men føler du at den frykten er berettiget?
Én ting er sikkert.
Nazistene er ute etter våre territorier,
og særlig Stillehavsstatene.
Hvis de aner svakhet, vil de angripe.
Generalene ønsker at mannen min skal mane til krig,
skremme nazistene så de trekker seg tilbake.
Men han...
Han mener slike trusler er hule.
At vi må søke fred.
Tagomi-san....
Vær oppriktig.
Det vil bli sett på som svakhet,
men prinsen er ikke svak.
Fred er ikke svakhet.
Krefter kan dukke opp som vil la ham bevege seg mot fred med styrke.
Hvilke krefter?
Jeg håper du har rett, Tagomi-san.
Men jeg frykter at disse kreftene vil komme for sent.
Beklager VI ER STENGT
Stenger ganske tidlig, hva?
En av sønnene mine har feber.
Jeg skal hjem og se til ham.
Noen tegn til servitøren?
Nei.
Og hvis jeg sa at du er en jævla løgner?
Du kan drepe meg når som helst, marshal.
Det endrer ikke svaret mitt.
Er du ikke redd for å dø, Mr. Washington?
Jo.
Bør ta deg av de løsungene dine.
Det er få leger her omkring, og barn,
de kan dø av hva som helst.
Har du filmen?
Ja.
Jeg kan gjøre dette alene.
Jeg kan ikke la deg gå alene. Jeg blir med deg.
Kom igjen.
AV STØRSTE VIKTIGHET
Mr. Tagomi, jeg hadde ikke ventet deg før senere.
Det hastet å snakke med deg.
Jeg tok med noen...
Hun skal dra.
- Vel... - Du burde ikke ha tatt en slik risiko.
Hun kan jobbe for Kempeitai.
Ingen japansk spion ville gjøre de tingene den kvinnen gjorde.
Du takler stress ved å kaste pinner, Mr. Tagomi.
Jeg benytter meg av mer jordiske midler.
Den keiserlige garde har godkjent denne plasseringen til talen.
Du skal sitte ved siden av vitenskapsministeren.
Legg konvolutten i jakkelomma hans mens prinsen taler.
Etter talen vil du aldri få tilgang til ham igjen.
Hvor mye lenger?
Ikke så langt.
Kan du forklare noe for meg?
Du har aldri sett en film.
Du risikerer livet for dem, og din families liv.
Hvorfor?
Jeg gjør min del, det er alt.
Og du har ingen idé om hvordan han lager dem?
Hvem?
Mannen i høyborgen.
Han lager dem ikke, gjør han vel?
Du tror ikke vi hadde kastet bort all denne tida på å samle filmene hans
for å gi dem tilbake til ham, vel?
Så hvorfor vil han ha dem? Og hvor kommer de fra?
Vi er her.
Hvor er han?
Han kommer ikke.
Hva er dette, Lem?
Gi meg filmen.
Ok.
Ned på knærne.
Skal du skyte oss, Lem?
Jeg hadde ikke gjort det om du ikke hadde tatt med
denne hanemarsjerende jævelen.
Cellen han kom fra i New York ble tatt av SS,
akkurat da han satte seg i lastebilen sin.
Hva... "Celle"? Hvilken celle?
Jeg ville fortelle deg det, men kunne ikke.
- Jeg er i motstandsbevegelsen. - For noe tøv.
Han er den eneste som kom ut av den butikken,
som betyr at enten slurvet nazistene, noe de ikke gjør,
eller så ville de at han skulle unnslippe fordi han er en av dem.
Den er ekte.
Tror du meg nå?
Han hjalp meg.
Han prøvde å advare deg om ditt navn på listen.
Han brukte deg.
Han brukte deg for å nå Mannen i høyborgen.
Hvorfor ellers skulle han være her?
Ok.
Jeg er nazist.
Så hvorfor har jeg med denne?
Ta den.
Filmen er ekte.
Hvis dere kommer dere til byen, vil marshalen drepe dere.
Så hvor skal vi gå?
Cripple Creek. Det er på andre siden av det fjellet.
Men det er umulig.
Vi klarer aldri å klatre der.
Du må hjelpe oss, Lem.
Jeg kan ikke. Beklager.
Kom igjen.
Du narrer ingen.
Jeg vet at du ser på de japanske sendingene.
Hvis du kom hjem for å spise lunsj, har du uflaks.
Har ikke vært på markedet ennå.
Jeg snakket med Bob Perloff.
Han har Franks søster på postruten sin.
Annie, jeg har dårlige nyheter.
AMERIKANSKE KUNSTHÅNDVERK
God ettermiddag. Kan jeg hjelpe deg?
Jeg håper det. Jeg ser etter en ganske uvanlig gjenstand.
Da har du kommet til rette stedet.
Amerikanske kunsthåndverk er et overflødighetshorn av det uvanlige.
Hva tenkte du på?
Antikke kuler.
Den typen som passer med en gammel Colt 45-kaliber.
Selv om jeg hadde en slik gjenstand,
er du sikkert klar over at salg av ammunisjon er innskrenket.
Det er strengt forbudt å selge til ikke-japanere.
Ja.
Jeg hadde håpet du kunne gjøre et unntak for en svært motivert kjøper.
Unnskyld meg.
Vi har passert butikken din flere ganger og alltid ønsket å komme inn.
Jeg er beæret av deres praktfulle nærvær.
Du har så fine gjenstander.
Dette speilet, det kan dateres til den amerikanske krigen i 1812, antar jeg.
Du har et skarpt blikk.
For en ære det er å snakke med noen
som kan verdsette amerikansk tradisjonell etnisk kunst.
Jeg tilbrakte dessverre morgenen med å prøve å belære
en gjeng fjols med hvite sokker fra utkanten.
Unnskyld meg. Beklager å forstyrre.
Men vi var midt i en transaksjon.
Kanskje vi kan komme tilbake en annen gang.
Vær så snill. Det er ikke...
Jeg skal vente.
Lukk dørene.
Bare tre?
Dette er en antikvitetsforretning, ikke et våpenkammer.
Og jeg kan ikke garantere at de fungerer.
De koster 100 yen stykket.
Tre hundre.
Hva er det?
Loven krever at jeg registrerer salg av alle innskrenkede gjenstander.
Så disse kulene ble kjøpt av Mr. Satoshi Matsuda,
en samler på vei tilbake til Tibet.
Men jeg må se identitetskortet ditt.
I tilfelle jeg må ta opp dette med deg,
og det er ikke oppe til diskusjon.
Greit.
Kom igjen.
Jeg foreslår at du jobber med tålmodighetene din, Mr. Frink.
Hallo?
Frank?
Herregud, Anne.
Skremte jeg deg? Beklager.
Nei, det er ok.
Ingen svarte, så jeg bare brukte nøkkelen.
Hvor er Juliana?
I dojoen, tror jeg.
Hun kunne vel ha tilbrakt litt mindre tid med å kaste japser
og litt mer tid til husarbeid.
Dette stedet er et kaos!
Frank, hva skjedde med ansiktet ditt?
Det var en ulykke på jobb. Det er ingenting.
Jeg hørte om Laura og barna.
Jeg er så lei for det.
Hvem fortalte det?
Arnold hørte det.
Det er bare fryktelig.
Det kuttet.
Frank, de har ikke gjort deg noe, vel?
Nei, det går bra.
Jeg har jobb å gjøre.
Nei.
Du er veldig flink.
Til hva da?
Å lyve.
Ja, vel...
Hvorfor sa du det ikke?
Fordi jeg har ordrer.
Ordrer.
Vi er på samme side og ordrene dine sier at du ikke kan si det til meg?
Hvordan er den?
Hvordan er hva?
Motstandsbevegelsen.
Jeg er ikke den beste å spørre.
Det er mitt første oppdrag.
Ja?
Ja. Ingen god start.
Du fikk jo filmen dit den skulle, gjorde du ikke?
Jo, omsider, antar jeg.
Hva syntes du om den?
Jeg så den ikke.
Kom igjen, Joe.
Man skal ikke det.
Jeg har jo ingen fremviser i lastebilen uansett.
Var du ikke fristet til å holde den opp mot lyset eller noe slikt?
Nei.
Hva er det, kaptein?
Vi har gått gjennom telefonhistorikken
til seks offiserer i tillegg til deg
som hadde tilgang til reiserutene dine,
og til rutene til hauptsturmführer Lautz.
Og?
Det er ingen bevis for brudd på sikkerheten på noe vis.
Allikevel vet vi at det var et brudd på sikkerheten.
Ja.
Så det du sier, kaptein Connolly, er at du mislyktes.
Du får ikke feile, kaptein.
Forstår du?
Ikke når det involverer et koordinert angrep på overkommandoen.
Semitten jeg arresterte, han som beskjøt meg,
klarte dere å lokalisere noen av familiemedlemmene hans?
Ja, det gjorde vi.
Han har to brødre.
Den ene er i Den nøytrale sonen, og en annen er i Stillehavsstatene.
La oss avlegge ham et lite besøk.
Hvorfor fikk en fange under observasjon en skje?
Han fikk ikke det.
Den var ikke på brettet da jeg tok det med.
Det kan ikke ha vært det. Jeg hadde sett det!
Arrester denne mannen.
Vi kommer oss aldri over de fjellene.
Og om vi gjør det, vil marshalen sannsynligvis vente på den andre siden.
Hvorfor gjør du det, Joe?
Det er navnet ditt, ikke sant?
Ja.
Det er det.
En fyr som deg må ha alle forutsetninger i Riket.
Hvorfor risikere alt for en film du ikke engang har sett?
Er det for ham?
For faren din?
Hva skal vi gjøre?
Hvis jeg får tak i Origamimannens bil,
kan jeg kanskje få dusørjegeren ut av byen.
Slik kan vi få deg på bussen, få deg hjem igjen.
- Nei, han hadde tatt deg. - Nei.
Ikke slik jeg kjører.
Han er ikke engang ute etter deg. Det var jeg som drepte den mannen.
Jeg er like involvert som deg.
San Francisco yrer av forventning denne morgenen
på grunn av kronprinsens tale, som vil finne sted senere i dag
ved naziambassaden.
Det er en historisk hendelse.
Etterkommeren etter solguden, vår strålende kronprins,
taler direkte til oss, i vår egen by.
Og alt tilsier at de får et rekordstort oppmøte.
Det er rapporter om at begeistrede borgere reiser inn til San Francisco
fra landsbyer og byer...
Skal du noe sted?
- Hva snakker du om? - Tror du jeg er en idiot?
Få den, Frank.
Jeg drar, Ed, og du skal ikke stoppe meg.
Ikke før du gir meg den pistolen.
- Ja? Ellers så? - Ja.
Faen.
Hva faen gjør du?
Vi skal sette oss her, bare du og jeg,
til kronprinsens tale er over.
Kom igjen, Ed. Du kommer ikke til å skyte meg.
Ikke?
Tror du ikke jeg skyter deg for å hindre deg
i å drepe noen andre?
I å ta selvmord?
For det er det du hadde gjort, Frank.
Faen!
Pokker heller!
Frank, jeg er lei for det. Jeg skjøt deg.
Du kastet bort en av kulene mine.
- Du blør. - Herregud.
Jeg er lei for det, Frank.
Bare hent førstehjelpsskrinet fra skapet.
Frank!
Hva gjør du?
Slipp meg ut!
Ikke gjør dette, Frank!
Herregud.
Frank, vær så snill! Nei!
Ikke gjør dette!
Slipp meg ut!
Frank!
Det er pussig.
Du er hvit.
Og det er bra.
Veldig bra.
Men du er for hvit.
Som gjør deg til en vanskapning.
Det er for mye av det gode.
Du er ferdig.
Du gir den for mye!
Ta foten av gasspedalen!
La henne være, for helvete.
Jeg hadde vært bekymret for meg selv om jeg var deg.
Trekk av, og du dreper en naziagent.
Hva?
Jeg jobber med den jenta. Jeg trenger henne i live.
Hvorfor i helvete skal jeg tro det?
Fordi jeg rapporterer direkte til obergruppenführer Smith i New York.
Kan du ikke ringe ham?
Jeg skal gjøre det, når jeg har snakket med jenta.
Du holder deg unna, ellers dreper jeg deg.
- Går det bra? - Ja.
Nå bør vi få deg hjem.
HARMONI OG FRED
Den bussen burde være her hvert øyeblikk.
Ja.
Jeg går ikke på den.
Jeg kan ikke dra tilbake uten svar.
Juliana, den dusørjegeren kan komme tilbake når som helst.
Jeg vet det.
Jeg må ta en telefon.
Juliana.
Jeg skal forsikre meg om at vi ikke etterlater oss noen spor.
Mine herrer, jeg har blitt informert om
at kronprinsen og kronprinsessen ankommer snart.
Vennligst sett dere.
Minister Shimura.
En mann av din stand burde ikke være så langt bak.
Takk, oberführer. Jeg er fornøyd.
Ikke snakk om. Kom.
Kom.
Her. Sett deg.
Her.
Unnskyld meg. Beklager.
Beklager.
Lojale undersåtter, ærede gjester.
Det er en ære å presentere
for dere de keiserlige høyheter,
kronprinsen og prinsessen av Japan.
Hallo?
Ed? Er det deg?
Jules!
Du må komme tilbake. Frank er i ferd med å gjøre noe fryktelig.
Fort. Du må stoppe ham.
Hva mener du?
Vær hilset, lojale undersåtter, ærede gjester fra naziriket.
Og folk fra de amerikanske territoriene,
eller som de liker å si her...
Hei sann.
Alle de som kjempet i den store krigen
trodde de kjempet på rettferdighetens side,
at den verden de ville bygge ville bli en bedre en.
Men menn er dødelige og mangelfulle.
De ser verden slik de ønsker å se den,
gjennom sitt eget begrensede perspektivs speil.